2015. február 21-én mutatják be Peter Shaffer zenés színművét, az Amadeust Hargitai Iván rendezésében a Vörösmarty Színházban. A darab két világhírű művész, Mozart (Lábodi Ádám) és Salieri (Hirtling István) párbajáról szól. Az Amadeusban két kivételes egyéniség, Salieri és Mozart találkozik és kényszerül egymás mellett alkotni. Ez a találkozás lesz mindkettejük tragédiája.
A zseni: szabálytalan, zabolátlan, játékos, őrült, szeretnivaló. A középszer: szabályos, ambiciózus, derék, kiszámítható, visszataszító és csak addig lehet sikeres, amíg a zseni árnyékot nem vet rá. Peter Schaffer minden korban aktuális problémát tesz meg darabja tárgyának: a tehetséges művész kiszolgáltatottságát a sznobizmussal, a korlátoltsággal szemben. Amikor fél-tehetségek kerülnek pozícióba, hogy azután kiszorítsák azokat, akik tehetségesebbek, jobbak náluk.
![](/_user/0/Image/000000Peter2015/januar/amadeus2.jpg)
A sztárkultusz korát éljük, a „bárkiből lehet sztár” korát. A csúcstechnológia elképesztő emberi teljesítményeket eredményez, ami a művészetre is hatással van. És pillanatok alatt bárki, bármivel a világ figyelmének középpontjába kerülhet. Mégis, az országot lázban tartó tehetségkutató dömping arról árulkodik: az emberiség szomjúhozza a tehetséget. Az Amadeusban két kivételes egyéniség, Salieri és Mozart találkozik és kényszerül egymás mellett alkotni. Ez a találkozás lesz mindkettejük tragédiája. Salierinek megadatott, ami Mozartnak nem: egzisztencia, előkelő udvari állás, kibontakozási lehetőség. Mozartnak viszont megadatott, ami Salierinek sohasem: szabadság és a határtalan zenei zsenialitás. Igazságtalan vagy sem: az utókor már csak ez utóbbira emlékezik. |